-De vet vad de gör. -De måste vara försiktiga med det.
Du förväntar dig alltid det värsta. Det är lugnt.
-Mormor gav mig pianot. -Varför använder du det inte?
-Det gör jag, jag undervisar. -Jag menar till din egen musik.
-Efter barnet. -Du säger alltid det.
Sluta.
-Grannen. -Hej!
Välkommen till gatan.
Ett originalverk.
Lilla Larissa.
Aj!
-Hey! Vad är fel? Vad är det? -Barnet bara sparkade jättehårt.
Precis där. Känn.
-Han är taggad. -Stark.
-Är du säker på allt det här? -Ja. Det är lite sent att fråga nu.
-Jo, men med det nya företaget. -Oroa dig inte. Jag kan hantera det.
-Men vill du ha barnet? -Vilken galen fråga.
Hörde du vad hon precis frågade? -Han sa "Det var okänsligt, mamma."
Jag gillar Colton. Efter din pappa. Vi behöver ett mellannamn.
-Din pappas namn då? -Clifford? Nej, för han hatar det.
-Francis efter min kusin då? -Ja. Han är så gullig.
Colton Francis Kane. Det är faktiskt riktigt bra.
-Vet du hur mycket jag älskar dig? -Ja.
-Får jag visa dig? -Nej. Jag ser ut som en strandad val.
Vi gillar valar. Och vi donerade till den där organisationen, minns du?
Är Matthew nervös för att bli pappa?
Skräckslagen. På tal om Matthew...
-Vi hade sex i natt. -Colton får gå i terapi halva livet.
-Gjorde vi nåt fel? -Jag skämtar. Lugn.
-Dr Chan sa att det var okej. -Det är det. Du oroar dig för mycket.
-Du kommer till förlossningen? -Javisst.
Barnet har inte sparkat på några timmar. Det är kanske nåt fel.
Han är säkert bara trött och lyder doktorns råd: inget ansträngande.
-Om nåt är fel då? -Allt kommer att gå bra.
-Var fick du tag på den här? -Den stal jag i...grannens trädgård.
-Stal du den? -Riskerade livet. Allt för dig.
Jag sticker. Pappa messade mig. Han ville träffas här utanför.
Här utanför? Är allt okej?
Ja. Du känner min pappa. Han är alltid okej.
-Tack för frukosten. -För all del.
-Hej. Jobbar du fortfarande natt? -Nån måste göra det.
-Vad var det? -Jag har handlat.
Herregud.
-Var du så här när jag var barn? -Värre.
Så det är så här man gör? Om jag suger som pappa då?
Hur kan du suga? Jag hjälper dig.
Först ville jag vänta ett par år med hela barngrejen.
Men nu ser jag fram emot det.
-Det blir förändringar, justeringar. -Allt, tro mig, allt förändras.
Därför vill min klient förlikas. Jag kollar papprena. Okej, tack.
Latte, dubbel espresso.
Carol, tack. Det här är fjärde dagen i rad.
Du är praktikant. Du ska inte göra det här åt mig.
Tack!
Hej! Jag heter Larissa. Jag har precis flyttat in.
-Vad heter du? -Ann.
Trevligt att träffa dig. Det är en pojke.
Jag föder om fyra veckor, sex dar, åtta timmar och två minuter.
Hoppas vi i alla fall.
Hjälp mig! Hjälp mig! Snälla! Hjälp mig! Här-ring 911!
-Vi måste stoppa blödningen. -Blodtrycket faller.
-Jag har ingen puls i barnet. -Hjärtstopp i operationssal 2.
Det är eklampsi. Hon var kliniskt död i en minut.
Du måste veta att det kan bli kvardröjande effekter.
Barnet då?
Jag beklagar.
Jag vill se mitt barn.
Älskling...
-Det är kanske dumt. Jag såg det. -"Det"?
-Nej, honom. Jag såg honom. -Jag måste få se Colton. Snälla.
Ursäkta mig, fader?
Min fru... Vi har precis förlorat ett barn.
Hej, Larissa. Jag är fader Lopez, sjukhusprästen.
Jag beklagar sorgen.
Vill du att jag ska be med dig?
Jag vill se min son.
Ska vi be?
Tack för att du försökte hjälpa till.
Jag gör det åt dig, älskling.
Hey! Är du okej? Är du okej? Vad är det?
Titta på mig. Titta på mig. Jag hämtar sköterskan.
Ett sånt trauma ger ofta mardrömmar. Det är många känslor, en unik sorg.
Många av mina patienter får hjälp av detta antidepressiva medel.
Vi har ett apotek där nere.
Hon känner sig yr tills hennes kropp har anpassats. Det kan ta några dar.
Sjukhuset vill att vi ska ses varje vecka. Hur låter det?
Ger det mig mitt barn tillbaka?
Jag dog i en minut. Har du nån aning om vad jag såg?
Försiktigt. Är du okej?
Doktorn har rätt. Pillren gör mig yr.
-Vad såg du? -När?
Det du sa till dr Neidorf. Vad såg du när ditt hjärta stannade?
Det minns jag inte.
Den där kvinnan är så skum.
Jessica har lämnat fyra meddelanden. Ska du inte ringa henne?
-Är det okej att jag jobbar i dag? -Ja.
Om vi vill att det ska bli normalt igen...
Normalt? Hur ska det bli normalt igen?
-Hur kunde du sova i natt? -Det är jättesvårt för mig med.
-Du ville inte ha barnet. -Det är inte sant.
-Vi borde aldrig haft sex den natten. -Va?
-Det här är ditt fel. -Okej. Visst.
Ta din medicin. Du får se till att ha nåt i magen.
-God morgon, Matt. Latte. -Kalla mig "mr Kane".
Vad vill du mig, Carol?
God morgon! Ruth Stanton, fem hus ner.
Det här är Barney. Hur är det med barnet?
-Vad menar du? -Du kom gravid och är det inte nu.
-Barnet var dödfött. -Jag är hemskt ledsen, verkligen.
Om du behöver nåt eller bara vill prata, hör av dig till mig.
Jag heter Larissa Kane.
-Jag ska be för dig. -Tack ska du ha.
-Du, Ruth. -Ja?
Kvinnan i det där huset, Ann, har hon några barn?
Ja, en dotter. Hon sitter i rullstol och brukar sitta i fönstret där uppe.
Hon har gjort det i åratal. Jag tyckte det var läskigt först-
-men jag har vant mig.
Det är okej.
Det är okej, Colton. Mamma är här. Det är okej.
Frank Pelway gripen för "fasansfull barnmisshandel"
Den lama och stumma rullstolsbundna dottern "offrades till Satan"
Sluta. Sluta, sluta, sluta...
Jag var tvungen att jobba över. Förlåt.
Okej.
Allt kommer att bli bra.
-Är du okej? -Ja.
Jag såg honom.
Colton. I sin spjälsäng.
-Vad gjorde jag för fel? -Inget. Du gjorde inget fel.
Jo, jag skulle ha dött, inte han.
Sötis, säg inte ens så.
Du frågade mig vad jag såg när jag var död.
Någon eller något slet tag i mig.
Jag försökte skrika och fly, men kunde inte säga nåt eller röra mig.
Och det bara fortsatte att dra ner mig till typ eld.
Det var lågor från eld.
-Jag vet inte... Rädda mig. -Kom här.
Dr Neidorf vill öka dosen. Du ska ta ett extra piller varje gång. Okej?
Det kan göra dig lite yr, så...
Här är en lista med dina elever. Du borde ringa dem.
Jag kan inte, älskling, jag...
Du behöver ta det lugnt i dag. Se till att du äter.
Min skyddsängel. Precis som i high school.
-Vill du att jag ska följa dig ut? -Ja. Gärna.
Vet du vad jag ska göra? Jag ska baka din favoritkaka.
Chokladkaka med choklad-och gräddglasyr.
Jag behöver ingen psykolog. Jag behöver bara lite tid.
Herregud. Den där nyfikna kvinnan och hennes dotter.
-Har hon en dotter? -Ja. Och hon är besatt av mig.
Hon glor på mig hela dagarna från fönstret där uppe.
-Ring dina elever. -Okej.
-Vissa elever klarar inte Mozart. -Prova Beethoven.
Och ta din medicin!
Jag orkar inte! Jag orkar inte mer!
Jag orkar inte mer!
Har hon försökt begå självmord förut?
En gång. En överdos när hon var 16.
Hon var deprimerad för sin fars död.
Vi kollar henne i natt. Mår hon bättre i morgon kan du hämta henne.
Jag ger dig ett recept på nåt som gör henne lugn, hjälper henne sova.
-Du måste också sova. -Ja, ja. Tack, jag vet.
Hej.
Hej, mr Kane. Hur är det med din fru?
Vi behöver begrava barnet.
Ni har alla varit med i mina böner.
Får jag fråga dig en sak? Tror...
Tror du på...
Förlåt, jag... Det är så knasigt.
Nej, vad är det?
Det skrämmer mig att jag ens säger det.
-Men tror du på besättelse? -Jag har sett många saker.
Skulle du kunna komma hem till oss i morgon-
-och kanske prata med Larissa? Hon har varit så annorlunda.
Näradödenupplevelser påverkar en så.
Det kan förändra de drabbade och deras interaktion med andra.
Hon säger...
...att när hon var död under den där minuten-
-så var det något eller något-
-som drog ner henne mot lågor.
Att hon brändes av elden. Har du nånsin hört såna grejer?
-Jag kan komma förbi vid fyra. -Tack.
Ska vi be?
I Faderns, Sonens och Den Helige Andes namn. Amen.
Fader vår som är i himmelen.
Helgat varde ditt namn, tillkomme ditt rike-
-ske din vilja, såsom i himmelen så ock på jorden.
Vårt dagliga bröd giv oss i dag-
-och förlåt oss våra skulder-
-såsom ock vi förlåta dem oss skyldiga äro.
Och inled oss icke i frestelse, utan fräls oss ifrån ondo.
Amen.
Gud, förlåt mig.
Minns du när vi träffades första gången?
Alla på skolan pratade om tjejen som försökte ta livet av sig.
Alla undvek mig. Men inte du.
Du sa: "Allt kommer att bli bra."
Jag blev kär direkt.
Du är min skyddsängel.
Okej, jag har dig.
Försiktigt. Se dig för var du går.
Hej, fader Lopez. Jag ringde, men de sa att du hade gått.
-Förlåt att jag besvärade dig. -Förlåt?
Min fru kan inte vara besatt.
-Så förlåt att jag ödslade din tid. -Kan jag få prata med henne ändå?
-Hon sover. -Nej, det gör hon inte.
-Hej. Jag är här för att hjälpa dig. -Det kan du inte.
-Tror du på djävulen, helvetet? -Jag lever i helvetet just nu.
-Är Satan här nu? -Inte om du inte tog med honom.
-Får jag välsigna dig? -Det är ingen exorcism. Jag sörjer.
-Det finns många olika besättelser. -Det är nog bäst att du går.
-Jag välsignar dig i Faderns... -Tack. Tack för att du kom.
Jag måste straffas.
Prästen sa att det finns många olika besättelser. Larissa sa hon såg...
Larissa har svårt att släppa taget. Hon håller fast.
Hon kan inte släppa Colton och det måste hon.
-Jag vill hjälpa henne med det. -Hur?
En vän till mig jobbar med döende. Han hjälper folk gå över.
-Larissa är inte döende, så... -Nej, men hon dog i en minut.
Jessica, du vet vad jag tycker om hokuspokus.
Du kontaktade mig. Så här kan jag hjälpa.
Jag tar första morgonplanet. Du behöver inte ens hämta mig.
-Fint hus. -Tack.
Min syster.
-Min vackra syster. -Hej.
Okej, kom. Vi ska få dig ur sängen och du ska slänga dina piller.
Matthew kör iväg till jobbet och vi ska besöka Pedro Salazar.
-Vem? -En vän.
Kom nu. Nu får vi dig frisk.
-Kom, jag kör din bil. -Okej.
Det är okej att släppa taget. Det finns inget att vara rädd för.
-Roligt att se dig. -Detsamma.
-Jag är Pedro. -Larissa.
Han är i frid.
Nästan redo. Det är inte alltid fallet.
Många går inte självmant. Inte ens efter döden.
När du dog på sjukhuset gick du genom porten mellan liv och död.
Därför är du så lyhörd för de döda.
-En ande kontaktar dig. -Colton.
Nej, den är fortfarande jordbunden. Inte redo att ge sig av.
-Den vägrar att gå. -Men Colton då?
Han är okej. Hans ande vill gå. Varsågoda.
Han kommer alltid att vara en del av dig.
Låt honom gå. Låt honom få veta att det är okej.
Bara slut ögonen och säg det du har att säga till honom.
Han är borta.
Jag känner det. Han är borta.
Tack.
Den här anden...
Hon är beslutsam, mycket stark. Larissa, släpp inte in henne.
-In vart? -In i dig.
-Är min syster i fara? -Inte om din längtan är stark.
Viljan att leva är allt.
Jag älskar dig, Jess.
Lycklig flygresa och ha en bra yogakonferens och...tack för allt.
-Okej. Jag älskar dig. -Och jag älskar dig. Hej då.
Okej, jag ringer dig.
-Hej då. -Hej då, gumman.
Din dotter har glott på mig från fönstret där uppe dag och natt-
-och jag har fått nog av det!
Få henne att lämna mig ifred! Annars ringer jag polisen!
Jag vet hur olycklig du är.
Det är din födelsedag, Isabelle. 24.
Hela tiden som du har tittat och velat vara som alla andra...
Jag vet hur olycklig du är.
Var inte rädd.
Isabelle.
Snälla, förlåt mig.
Jag är ledsen. Snälla, förlåt mig.
Släpp ut mig och det nu! Isabelle...jag älskar dig.
Du!
Vad gör du här? Jag ringer polisen.
-911. Vad har inträffat? -Nån bröt sig in i mitt hus och...
Fel av mig. Förlåt.
Larissa? Larissa?
Varför var larmet på?
Vad gör du?
-Känner du inte den äckliga lukten? -Nej, jag känner ingen lukt alls.
Det är som om en råtta har dött under huset, men det är äckligt.
Det här är Saratoga Springs. Här finns inga råttor.
Anns dotter som glor på mig bröt sig in här i dag. Hon var i Coltons rum.
-Ringde du polisen? -Ja, det gjorde jag. Men...
Men sen var hon borta och tillbaka vid sitt fönster i sin rullstol.
Så nån i rullstol bröt sig in hos oss och tog sig ända upp till barnrummet.
Hon satt inte i sin rullstol när hon var här.
Okej.
Snälla, sluta göra det där.
Det luktar ingenting. Det är ingenting.
Jag ska visa dig nånting.
Okej, hon är inte där nu, men hon är nästan alltid där.
-Jag tar inte medicin, Matt. -Det kanske du borde.
-Jag vet vad jag såg. -Du såg vårt barn också.
Jag har inte sett Colton sen vi var hos Pedro.
-Bra. Då gör vi framsteg. -Inbillade jag mig kvinnan här inne?
Tror du att jag är galen? Ska jag ta min medicin igen?
Jag vill bara ha tillbaka min fru och att livet blir som förut!
Det går inte att gå tillbaka!
Jag älskar dig, men om det ska vara så här... Jag vet inte om jag orkar.
-Gör jag det då? -Ingen av oss gör det.
-Är det ett hot? -Bara sanningen.
Jag gjorde den där chokladkakan till dig.
-Känner du den där lukten? -Nej, jag känner ingen lukt.
-Det är nån i huset. -Älskling, det är ingen i huset.
-Det är nån i huset. -Larmet är på.
Det kanske inte funkar. Tänker du kolla?
Ja.
-Jag är uppe. -Ta pistolen.
-Det funkar. -Okej, men nån var i huset.
Jag vill inte tjafsa, jag vill sova. Jag ska vara i rätten i morgon.
-Ge mig pistolen då. -Glöm det.
I rätten säger Frank Pelway att han "gav sin dotter till Satan"
Frank Pelway misshandlade sin dotter i en rad satanistiska ritualer
Frank Pelways självmord i fängelset kallas "satanist-ritual"
Han gav Isabelle till Satan, sa han, och nu tillhörde hon mörkrets furste
-Hejsan. -Hej. Lång natt?
Alla nätter är långa. Buset sover aldrig.
Vad var det?
När mamma lämnade oss-
-så brukade jag intala mig att allt skulle bli bra.
Och jag sa det om och om igen till mig själv tills jag trodde på det.
Men det är skitsnack. Saker och ting blir inte alltid bra.
Det är sant, men man måste lära sig att göra det bästa av situationen.
-Hatade du mamma för att hon stack? -Det är svårt att vara polisfru.
-Förlät du henne nånsin? -På mitt eget sätt.
Men då hade jag ju dig att ta hand om, inte sant?
Jag tror inte att jag är lika stark som du.
I skolan när du blev fälld ute på basketplan stannade mitt hjärta.
Men sen reste du dig direkt.
Fortsatte spela. Du gick inte att stoppa.
Du kämpade dig igenom juristlinjen och jag är så stolt över dig.
Matt, du är den starkaste människa som jag känner.
Gå ut! Gå ut eller jag skjuter!
Larissa? Larissa?
Larissa?
-Jag hade varit en usel mamma. -Säg inte så. Larissa, sluta.
-Jag måste ha ärvt det. -Vad menar du?
Min pappa hade det och han såg saker och hörde saker.
Och han gick ner till garaget-
-och satte sig i bilen och lät avgaserna göra det de gör.
Du sa att det var en hjärtinfarkt.
Det var bara det vi sa till folk. Det var jag som hittade honom.
Och jag ringde inte mamma.
Jag ringde inte till nån. Jag bara satt där i flera timmar-
-och bara ville med allt i mitt väsen att han skulle vakna.
Sen dök min mamma upp och...
Hon fick tokspel på mig.
Hon kallade mig usel och sa att jag var sjuk.
Precis som han.
Snälla, skilj dig inte från mig.
Din subba. Gå ut, gå ut, gå ut!
Hon låg i...
Hon låg precis här. Hon var här, jag såg henne. Hon...
Där. Där, hon sitter i fönstret. Säg att du ser henne.
-Matt, titta! Säg att du ser henne! -Jag ser ingen. Jag ser ingen.
Jag kan inte göra det här mer.
Jag vill att det ska sluta, att det slutar hända. Gör så det slutar.
Vill du verkligen hjälpa din fru?
Skriv in henne på en psykklinik.
-Hur länge? -Så länge det behövs.
Jag tror inte att jag kan sätta henne på ett sånt ställe.
Din fru är förvirrad, paranoid.
Hon är en fara för sig själv och troligtvis även för dig.
Jessica...
Gör så det slutar. Snälla...
-Mr Kane, kom in. -Tack för att du tog emot mig.
-Jessica är bekymrad. -Ja, jag vet. Det är jag också.
Jag sa åt din fru att förbli stark, att kämpa och vilja leva.
I sin sorg har hon förlorat sin vilja, sin längtan.
Men anden vill leva genom Larissa. Om den kan tar den över hennes liv.
-Så vi snackar om en besättelse? -Värre. Hon byter liv med Larissa.
Ett byte.
Anden känner att Larissa inte gillar sitt liv mer. Det gör henne sårbar.
Hennes liv, ett bra liv, är bara att ta.
När Larissa besökte mig kände jag att ilska omger henne.
-Ilska? -Över sitt eget ofullkomliga liv.
Över Larissa för att hon gett upp sitt.
Om anden lyckas är enda sättet att rädda din fru att döda henne.
Vill du att jag ska döda min fru? Vad menar du?
Hon måste tas tillbaka till porten mellan liv och död och välja livet.
Du älskar Larissa och vill rädda henne, så du måste göra det här.
Ju längre anden bebor Larissas liv, ju svårare blir hon att få tillbaka.
-Kan man se anden? -Om den nyligen lämnat sin kropp.
Ju längre en kropp är död, desto mindre chans att se anden.
-Så nej. Men hon ser den? -Hon gick genom porten.
Så hon ser andar lika tydligt som vi ser varandra.
Du ser anden när den är redo att ta Larissas plats eller har gjort det.
Det låter...
Du måste få Larissa att välja livet. Annars förlorar du henne för evigt.
Larissa? Älskling?
Larissa?
Herregud. Hey! Hey! Hör du mig?
Okej. Kom här, kom här.
Kräks.
Så ja. Vi måste göra det igen.
Här, drick lite till.
-Hon tittar. -Det är ingen där.
-Det är det. -Jag ska gå till grannhuset.
Jag ska gå till fönstret och visa att det inte är nån där.
-Visa att jag är som pappa. -Jag vill hjälpa dig bli frisk.
Stanna här och titta efter mig där borta.
Hallå?
Mrs Pelway, det är Matt Kane från huset intill.
Mrs Pelway?
Behöver ni hjälp?
Är det nån hemma? Hallå?
Ann?
Hallå? Är det nån där inne?
-911. Vad har inträffat? -Ja, hej. Jag har hittat ett lik.
-Har du hittat ett lik? -Ja, i grannhuset. Oak Drive 999.
-Hallå? Matt, vad är det? -Du får nog komma hit, pappa.
Älskling. Jag såg henne.
Vännen, jag hittade nyss ett lik i hennes sovrum. Polisen är på väg.
Okej, jag kommer strax. Vila lite.
Jag måste gå och prata med dem.
Isabelle Pelway, 24. Enligt journalen född lam och stum.
Hon dog av kvävning. För två veckor sen, tror coronoern.
Vi flyttade in för två veckor sen.
Vad gjorde du här i kväll?
Jag ville prata med Ann, mrs Pelway.
-Om vad? -Bara granngrejer.
-Vad ville du prata med henne om? -Jag ville prata om min fru.
-När såg du Ann Pelway senast? -För några dar sen när hon snokade.
Hon tittar på oss från fönstret. Ofta. Det skrämmer min fru.
Jag skulle prata med mrs Pelway och be henne sluta.
Vi letar efter mrs Pelway, så om du ser henne, ring mig.
Okej.
-Det löser sig. -Ja. Tack för att du kom.
Vet du vad jag tror?
Nu när liket är hittat är det över.
Hon är i frid.
Det är verkligen över, Larissa.
Allt kommer att bli bra.
Isabelle, jag trodde att jag kunde befria dig.
Jag trodde att jag hjälpte dig.
Jag hade fel. Jag övergav dig precis som din far.
Det är över. Kom och lägg dig.
Förlåt mig. Jag ville så mycket mer för dig.
Jag bad om att du skulle komma.
Mamman är tillbaka. Herregud. Ner, ner! Låt henne inte se dig.
-Smith. -Det är Matt Kane.
-Ann Pelway är tillbaka i huset. -Det är omöjligt.
-Nej, jag ser på henne just nu. -Jag ser på henne just nu.
Ann Pelway tog livet av sig i sin bil här nere vid floden.
Mr Kane? Mr Kane?
Är du...? Mr Kane? -Skicka folk till hennes hus.
Jag är här för att befria dig.
För att alltid vara med dig. Därför gjorde jag det här.
Herregud... Förlåt mig.
Larissa?
-Jag vill ha dig som bara min. -Jag vill ha tillbaka min fru.
För sent!
Du kan inte rädda henne! Du tillhör mig!
Du är min!
Larissa, jag är här!
Jag är här, Larissa! Jag älskar dig!
Sluta!
Isabelle, sluta!
Välj livet.
Jag kan ta dig till porten, men du måste vilja komma tillbaka.
Kom tillbaka till mig, älskling. Jag älskar dig. Välj livet, välj oss!
Larissa. Larissa, välj livet!
Sluta eller vi skjuter!
Eklampsi. Hon var kliniskt död i en minut.
Du måste veta att det kan bli kvardröjande effekter.
-Barnet då? -Ni har en välskapt son.
Välkommen tillbaka, älskling.
Välkommen till världen, Colton Francis Kane.
-Så där, försiktigt. -Tack.
Hey. Vi är här.
Han sover.
-Vad såg du? -Va?
Vad såg du när du var död?
Det minns jag inte.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2019
Ansvarig utgivare:Kristina Pesznecker Scanbox Entertainment Sweden AB